Sal! Cum ai ajuns aici?
Sunteţi în siguranţă?
Îţi răspund mai târziu. Deocamdată, ne prefacem că nu ne cunoaştem.
- Mă bucur mult să-l revăd. - Şi el se bucură să te revadă.
Dar s-a schimbat, Lyra. La fel, şi Salcilia.
- I-au făcut ceva rău? - Nu.
Dar e clar că a pătimit mult.
Trăieşte. E tot ce contează.
După ce l-am găsit pe Billy, credeam că Roger...
Şi eu am crezut asta.
Bridget McGinn!
Poţi veni cu mine, te rog, Bridget?
Încă n-am terminat de mâncat.
Haide! Nu ne da bătaie de cap.
Repejor!
Drept înainte!
Hai!
Reactorul e activat.
Intercizia e pregătită.
Sincronizarea : cRaZyKong @ hdmonkey.org
MATERIILE ÎNTUNECATE
Seria I Episodul 6
Bun... Să facem nişte măsurători.
Am fost măsurată când am venit.
Ţi-au măsurat doar semnele vitale.
Aceste măsurători sunt mai sofisticate.
Poţi să te urci pe placa metalică?
Şi uită-te la lumina verde.
Bun. Acum, întoarce-te spre stânga.
Acum, spre dreapta...
Ce căutaţi?
Mai facem o dată fotografiile. Ca să fim siguri.
Ce fotografiaţi?
Măsuraţi Praful, nu-i aşa?
Vedeţi Praful în aceste fotografii?
- Cine ţi-a spus despre Praf? - O fetiţă.
Nu-i adevărat. De unde eşti?
Vedeţi dv., dle doctor,
eu mă spăl în mod regulat.
Nu veţi găsi Praf pe mine.
Poate că e puţin mai complicat decât ai crede.
Ce se întâmplă cu copiii care pleacă de aici? Unde ajung?
Într-un loc pentru copii mai mari, bineînţeles.
Deci nu mor, nu le tăiaţi daimonii.
Lizzie, aceasta este o instituţie filosofică,
nu un loc unde măcelărim copii.
Mă laşi să fac fotografia?
Bun...
Acum, te rog să nu te mişti deloc...
Fir-ar ea de treabă! Nu putem să rezolvăm asta?!
Te rog să te îndrepţi către prima ieşire de incendiu.
Nu-ţi uita pantofii, Lizzie.
Aşa se întâmplă mereu după ce iau un copil.
Formaţi un şir ordonat. Haideţi!
Urmaţi-i pe ceilalţi. Ieşiţi fără să alergaţi.
Formaţi trei şiruri...
- Lawrence Kirby? - Aici, domnişoară.
- Annie Padia? - Aici, domnişoară.
Roger Parslow?
Aici, domnişoară.
- Esther Manville? - Aici, domnişoară.
- Barclay Carter? - Aici, domnişoară.
- Martha Farewell? - Aici, domnişoară.
- Tommy Lindsay? - Aici, domnişoară.
- Lizzie Brooks. - Aici, domnişoară.
Lizzie!
Când te-am văzut, nu mi-a venit să cred...
Billy Costa a fost aici.
L-au luat şi nu s-a mai întors.
- Vin ajutoare, Roger, dar... - Ajutoare?
- Vin gitanii. - Îi vor distruge pe gitani.
- Nu vor reuşi. - Au nevoie de ajutorul nostru.
Trebuie să găsim o cale de ieşire, să fugim pe undeva.
Lyra, trebuie să ne gândim cu grijă.
Cei care sunt prinşi încălcând regulile nu rezistă mult.
Nu putem ieşi în evidenţă.
Shane Walter.
- Aici, domnişoară. - Beth Reid.
Aici, domnişoară.
- Lyra, nu... - Imogen Gould.
Aici, domnişoară.
- Macsen Bannister? - Niciodată n-ai ascultat.
Daisy Delamore.
Doar ieşind în evidenţă putem scăpa. Şi nu rămân aici.
- Otis Lavell. - Copii!
- Ordine! - Cine a făcut asta?
Dacă nu, vor fi consecinţe.
Copii, vă rog! Suntem...
Cine a făcut asta?
Ordine!
- Unde e ieşirea? - E o zonă în care nu ne dau voie.
Dacă ar fi să ghicesc,
aş zice că acolo ar putea fi ieşirea.
Stai...
Vine cineva.
Ce e zgomotul ăsta?
E ceva înăuntru.
- Sunt daimoni singuri... - David...
Jay...
Bridget...
Sunt daimonii copiilor care au fost luaţi şi nu s-au mai întors.
Aceasta e a lui Billy... Daimonul lui nu mai este.
Asta înseamnă...
Îmi pare rău, Roger.
Ştiai?
Eu l-am găsit.
Înainte să moară, a reuşit să scape de aici.
L-am ajutat să ajungă la mama lui.
Lyra...
Dacă daimonii trăiesc, unde sunt copiii?
Opt... nouă...
Zece...
Unu... doi...
- Trei... - Şi Billy era la fel?
- Da. - Nu putem să ajungem aici.
S-a oprit alarma.
Trebuie să ne întoarcem.
Lyra!
Spune-le tuturor ce se întâmplă aici.
Trebuie să fie gata să fugă când le dăm semnalul.
Şi trebuie să păstreze cu străşnicie secretul.
Alarma de incendiu. Data viitoare, o voi declanşa eu.
Spune-le tuturor să fie gata de plecare.
Bem?
Pentru libertate şi pentru un rezultat al muncii noastre.
Se zvoneşte că ea e pe drum spre noi.
Când?
Zepelinul ei a fost văzut în Trollesund.
De când a fugit copilul ăla idiot,
e nerăbdătoare să se întoarcă aici.
Putem să-i arătăm noul separator, dacă e să ne concentrăm pe asta.
Suntem pe punctul de a face o descoperire măreaţă.
Asta trebuie să subliniem.
N-o lăsăm să se concentreze asupra greşelilor.
Crezi că suntem...
... pe punctul de a face o descoperire?
Ai îndoieli?
Sunt momente când îmi fac griji.
Când mă gândesc că, poate...
Că provocăm doar suferinţă?
Câţi copii trebuie să mai moară până ne iese?
Facem ce este necesar.
Dacă ne iese, vom elibera generaţii întregi de tirania păcatului.
Magisteriumul ne va recunoaşte meritele şi ne va lăuda realizările.
Şi dacă nu reuşim?
Putem şi trebuie să reuşim.
Col. John Parry va conduce expediţia în Alaska.
Ce veţi lua de acasă?
Dacă aş putea, aş lua totul.
Aş pune totul în rucsac,
dar nu pot face asta, aşa că...
Câteva fotografii, un borcănel mic de Marmite...
O cantitate mică mă ţine mult. Şi o maşinuţă a băiatului meu.
Lui încă nu i-am spus. Scuze, Will...
I-aţi explicat ce urmează să faceţi?
Da, de fapt...
A fost mai simplu să-i explic lui decât soţiei mele, Elaine.
Cred că... ideea că ajut oamenii de ştiinţă să foreze în gheaţă
pare interesantă pentru un copil.
Nu că îşi va aminti ceva din toate astea.
Dar le voi scrie, îi voi ţine la curent, în stilul lui Shackleton.
Le voi scrie nişte scrisori cu adevărat... fantastice!
Vor fi... oarecum romantice.
Pare cu adevărat fantastic, col. Parry.
Vă urăm ca expediţia să decurgă în siguranţă şi să aibă succes.
De ce nu intri?
Ştie că o supraveghem.
E suficient pentru moment.
Voi găsi o ocazie foarte curând.
Ea este?
- Ea e! Văd maimuţa aurie. - Rose, verifică toate paturile.
Următorul copil pe care îl vor lua va fi băiat.
Ne vom asigura de asta.
Nu putem ieşi în evidenţă. Martha, ascultă la uşă şi spune-ne când vine.
Aţi făcut progrese?
Da.
De la ultima dv. vizită, au supravieţuit cinci,
mai ales, datorită noului separator.
E mult mai sofisticat decât modelul anterior.
Rata supravieţuirii e mult mai mare.
Acum, pacienţii sunt conştienţi în timpul tratamentului.
Rămân conştienţi şi după aceea.
E remarcabil.
Şi reacţionează bine? După tratament.
Nu putem evalua acest aspect pentru moment,
dar primele semne sugerează...
- Reacţionează mult mai bine. - E un progres impresionant.
Pot să văd pe viu?
- Să facem pregătirile. - Minunat!
- Am nevoie de ajutorul tău. - Cu ce?
Nu trebuie să mă găsească aici.
- O cunoşti, nu-i aşa? - Am venit să vă salvez.
Când plec, veniţi şi voi. Toţi!
Complexul e păzit de lupi şi de tătari.
Dacă treci de ei, e o întindere imensă de gheaţă.
Vin nişte oameni să ne salveze.
Gitanii. Ne vor ajuta, credeţi-mă!
N-am încredere în nimeni aici.
E mama mea.
Ştiu ce face.
Separă copiii de daimonii lor.
Îi separă? Asta se întâmplă?
Da.
Dacă mă găseşte aici, Annie, nu ştiu de ce e în stare.
Am nevoie să mă ascunzi. Te rog!
Sub pat!
Când îţi spun eu, te prinzi de cadrul patului şi rămâi acolo.
Înţelegi?
E pe culoar. Vine acum.
Ocupaţi-vă poziţiile!
Bună, fetelor!
Ce am ratat?
Paturi goale?
Bridget şi Lizzie au plecat la analize.
Încă nu s-au întors.
Ţin foarte mult la voi.
Îmi creşte inima să vă văd binedispuse.
Când vă văd chipurile radioase, sunt foarte fericită.
Fetelor...
V-aţi menţinut în formă.
Nu că m-aş fi aşteptat la altceva.
Bravo!
- Încetişor... - Trebuie să ne grăbim!
Bine.
Stai puţin!
Gata... Încetişor!
Doi... trei...
Hai!
Evadăm de aici.
Sunt kilometri întregi de gheaţă în jur. Vom îngheţa.
Dacă nu plecăm, rămânem aici şi suntem separaţi de daimoni.
Când va veni momentul, voi declanşa alarma de incendiu.
Să se îmbrace toţi în hainele groase şi să fie pregătiţi.
Pentru ce?
Pentru luptă.
Lizzie Brooks...
Lizzie Brooks, vii cu mine?
Ia-i daimonul!
Nu faci asta.
Mulţumesc.
Facem doar ce e necesar, nu-i aşa?
Ridic-o!
Vă rog! Nu!
Lizzie! Linişteşte-te!
Du-o înăuntru!
- Nu doare. Se spune... - Nu ştiţi cine sunt!
- Simţi că pierzi ceva. - Lăsaţi-mă!
- Haide! - Dă-mi drumul!
Lizzie, linişteşte-te! Linişteşte-te!
Lăsaţi-mă să ies!
- Reactoarele sunt activate! - Daţi-mi drumul!
Daţi-mi drumul!
Intercizia e pregătită.
Daţi-mi drumul!
Dna Coulter nu ar vrea asta!
- Fă ceva, Lyra! - Daţi-mi drumul!
Închide uşa!
Nu vrem să blocăm sistemul anbaromagnetic.
Sunt fiica dnei Coulter!
Dânsa n-o să vrea asta!
Faci ceva măreţ.
Faci parte din ceva măreţ. Gândeşte-te la asta.
De unde ştie numele dnei Coulter?
N-ar trebui s-o ascultăm? O cunoaşte!
Dnă Coulter!
- Credeam că aveţi totul sub control. - Dnă Coulter!
Mamă!
- Lyra... - Mamă!
Lyra!
Aşteaptă!
Bea asta...
Nu vindecă orice, dar te va ajuta să te simţi mai bine.
Infuzie de muşeţel. Asta îmi dădea mama când nu îmi era bine.
Şi avea efect de cele mai multe ori.
Se pare că eram un copil foarte emotiv.
A fost o surpriză pentru mine. Ce ai spus.
Cine ţi-a spus? Cine sunt?
Acum, ştii.
Dacă ai întrebări, pot să-ţi dau toate răspunsurile.
Am...
Bea...
Dacă voiam să te droghez, există multe alte metode,
în afară de ceai.
Muşeţelul te va linişti.
Bine.
Bănuiesc prima întrebare.
Iar răspunsul este că...
Nu te-am păstrat...
... pentru că n-ar fi fost bine pentru niciuna dintre noi.
Iar Asriel spunea că ştie ce e mai bine.
Aşa că l-am lăsat pe el să decidă.
Dar nu pentru că nu-mi păsa.
Nu aveam posibilităţi la vremea aceea.
Lyra...
N-am vrut să-ţi fac rău, trebuie să fi înţeles asta.
Să nu-mi faci rău?
- Atunci, ce faci aici? - Ţie nu-ţi fac nimic.
N-o să-ţi facă nimeni rău, Lyra. N-o să se atingă nimeni de tine.
Ai cuvântul meu.
Urma să-l taie pe Pan. Să-l scoată din mine.
Pentru că nu ştiau cine eşti.
Iar eu te-am salvat.
E Praful.
Praful te interesează.
Praful nu e un lucru bun.
Adulţii sunt infectaţi atât de profund, încât e prea târziu pentru ei.
Sunt condamnaţi la o viaţă de păcat, la vinovăţie şi la regret.
Fac asta pentru un viitor mai bun.
O viaţă mai bună.
O viaţă fără Pan n-ar fi mai bună.
Daimonul îţi este un tovarăş şi un prieten minunat când eşti copil.
Dar, la vârsta pe care o numim pubertate,
la care vei ajunge foarte curând, draga mea,
daimonii îţi aduc tot felul de gânduri şi de sentimente tulburătoare.
Astfel, lasă să intre Praful.
O mică operaţie, înainte de asta, şi nu mai eşti tulburat niciodată.
Dacă era ceva bun,
trebuia să-i fi lăsat să-mi facă şi mie la fel. Trebuia să te bucuri.
Orice descoperire în teologia experimentală
necesită sacrificarea câtorva pentru cei mulţi.
După ce vom rezolva problemele de început,
acest lucru va schimba lumea.
Până atunci, dispozitivul nu este potrivit pentru tine.
Dar ceilalţi?
Billy Costa, Roger...
Dacă sunt prietenii tăi, îţi garantez că nu vor păţi nimic.
Billy Costa e mort.
Ce nenorocire!
- Îi voi găsi pe cei răspunzători. - Tu eşti aceea!
Lyra, vreau să înţelegi că mi-am asumat
această misiune extraordinar de dificilă pentru binele tuturor.
Asta pot oferi eu, aceasta e chemarea mea.
Îmi pare rău dacă ţi-am provocat neplăceri.
Într-o zi, vei înţelege că am îndreptat lumea pentru tine.
Îmi pare rău...
N-am vrut niciodată să-ţi fac rău.
Ce facem acum?
Aş putea să te duc înapoi în dormitor.
Ai putea să stai acolo.
- Mi-ar plăcea. - Da?
Lyra...
N-am cuvinte să-ţi spun cât mă bucur că te-am regăsit.
Şi eu n-am cuvinte să-ţi spun cât mă bucur că m-ai găsit.
Lyra, dragă, cred că decanul colegiului Jordan ţi-a dat ceva
înainte să pleci de acolo.
Nu-i aşa?
Aletiometrul?
Problema e...
Cred că ţi l-a dat
doar pentru că voia să cadă în mâinile lordului Asriel.
Dar omul acela n-are nevoie de alte jucării cu care să facă rău.
Ştiu că ţi-a zis să nu-mi spui despre aletiometru.
Şi ştiu că nu îţi încalci cuvântul dat.
Dar e momentul să alegi o tabără.
E timpul să alegi cui aparţii.
O dată pentru totdeauna.
Tu m-ai salvat.
El n-a făcut-o.
Şi eşti mama mea.
Chiar sunt mama ta.
L-am păstrat cu grijă.
Ce cutie caraghioasă şi veche!
Ai fost grijulie, nu-i aşa?
E sudată...
Lyra! Ajunge!
Acum ce mai e?
Mai faci vreun afurisit de test?
N-am făcut nimic. Nu, cât e ea aici.
- Acesta e semnalul. - Eşti teafără!
Roger, copiii pe care i-am văzut... Trebuie să-i eliberezi.
Dar dacă nu vor să vină? Nu par să...
Poţi să-i convingi.
- Tu ce vei face? - Ce ştiu mai bine.
Provoc haos.
Mai repede, Lyra! Nu avem timp.
Să intrăm în camera de intercizie şi să distrugem aparatul.
Hai!
Dezbracă-te, Lizzie. N-ai nevoie de hainele acelea.
- Plecăm. Ar trebui să pleci şi tu. - Nu. Te vei întoarce în camera ta.
Ceea ce e bine, fiindcă este cel mai bun loc în care poţi fi.
Cum îl cheamă? Pe daimonul pe care ţi l-a tăiat.
Nicolas.
Îl iubeam aşa de mult...
Acum înţelegi ce ţi-a făcut?
Ce ne-a făcut tuturor.
Nicolas!
Patru... cinci...
Şase... şapte...
Opt... nouă... zece...
Unu... doi... trei...
Patru... cinci...
Vreau să veniţi toţi cu mine. Plecăm de aici!
De ce nu vii?
Ştiu că v-au separat de daimoni,
dar încă aveţi de ales.
Să faceţi ceva
sau să nu faceţi nimic.
Faceţi ceva, şi-i putem face să plătească.
Nu faceţi nimic, şi daimonii voştri nu vor şti
decât durerea din momentul final.
Asta vă doriţi cu adevărat?
Trebuie să-i oprim să facă asta!
Doctorul zicea că, dacă laşi uşile deschise, sistemul se blochează.
Să-l blocăm!
Ce faci?
Apăs pe toate butoanele până se întâmplă ceva.
Cred că o să explodeze!
Vino, Lyra! Trebuie să plecăm!
Adunaţi-i pe copii!
Aşteptaţi-mă şi asiguraţi-vă că sunt toţi.
- Ajutor! - Lăsaţi-ne să ieşim!
Opriţi-vă!
Copii, să nu ne agităm, să nu facem lucruri prosteşti.
Să facem ce ni se spune, da?
Spune-mi, ţi-l aminteşti pe Billy Costa?
N-a fost vina mea. N-am făcut decât să execut ordinele.
Era doar un copil!
Am venit să vă salvăm.
Haideţi, fetelor! Nu vă facem rău. Sunteţi în siguranţă.
Copil idiot! Dacă nu te mişti, scapi cu viaţă.
- Ce ţi-a luat atâta? - Şi eu mă bucur să te văd, Lyra.
Trebuie să-i scoatem de aici pe ceilalţi copii.
Hai!
Cu plăcere!
Atâta poţi?
Ia-o pe fata aia. Ea e de valoare.
Avem nevoie doar de copii. Omorâţi-i pe toţi ceilalţi!
Billy ne-a arătat că putem scăpa cu toţii.
Putem fugi din locul acesta.
Du-te!
- Dar sunt atâtea de făcut. - Du-te!
N-ai venit în Nord doar pentru asta.
Tatăl meu...
Trebuie să-l găsesc.
Mergi cu bine!
- El e conducătorul balonului? - Sunt aeronaut. Lee Scoresby.
- Şi el este... - Iorek.
- El e Iorek? - Da.
Nu arată aşa cum mi-l imaginam.
Sperai să arate mai bine? Nu eşti singurul.
Trebuie să ne ridicăm.
Te împaci bine cu înălţimea, Roger?
- Nu chiar. - Vei învăţa să te împaci.
"Conducător de balon"...
Să mergem!
- M-am gândit că ai nevoie de ajutor. - Mulţumesc, dră Pekkala.
Întotdeauna mă bucur să te văd în aer, dle Scoresby.
Daimonul tău mă studiază.
Nu te-am mai văzut de ceva timp.
- Ai fost extraordinară mai devreme. - Mulţumesc.
Întrebare...
La ce ne putem aştepta, de acum înainte,
în ceea ce priveşte măcelurile şi haosul?
S-ar putea să mai fie lupte. Dar ai mai luptat.
Chiar bucuros.
Dar, pe măsură ce lucrurile se complică,
şi situaţia mea devine mai complicată.
Fetei îi este scris să fie importantă,
să provoace şi să rezolve conflicte.
Deci e vorba despre ea?
Ea contează mai mult decât trebuie să ştie.
De ea depinde mai mult decât soarta acestei lumi.
Am avut un contract cu gitanii
pentru acţiunea de la Bolvangar.
Asta...
Pare o treabă complet nouă.
Care, sincer vorbind, necesită un alt contract, o altă plată.
Va avea nevoie de tine, Lee!
Mie îmi place să aleg dacă să lupt sau nu.
Şi tu ai nevoie de ea.
Nu aşa mă aşteptam să decurgă discuţia.
Nu?
Nu. Speram la nişte bani pentru riscul asumat.
În schimb, m-ai luat prin învăluire cu...
... cu iubire.
Bun!
Steaua Polară te va călăuzi spre Asriel.
Vântul e puternic. Eşti un navigator capabil.
Deci eu... Ea răspunde pentru soarta tuturor,
iar eu răspund... pentru ea.
Lumea e în mâinile d-tale, dle Scoresby.
Şi sunt încântată că e aşa.
- Impresionant. - Da.
- Şi te vor în echipa lor? - Taci, Hester!
Bieţii micuţi...
Nici măcar nu mai vorbesc.
Da. Aşa... Pe aici!
Cuştile sunt încărcate. Suntem gata de plecare.
Porniţi!
Mă tem de ce se va întâmpla când îi vom duce acasă.
Ce vrei să spui? Îi vom duce înapoi la părinţii lor.
Şi dacă nu-i acceptă?
Chiar şi cei care-i iubesc s-ar putea speria să-i vadă atât de...
Cei pe care nu-i acceptă vor trăi alături de noi, ca gitani.
Ai făcut o treabă bună.
Bună? Măcar am luptat cu ei.
Mai mult, i-am învins.
Vor mai face rău şi altor copii, dar le-am îngreunat misiunea.
Credeam că-l vom aduce acasă, Maggie.
Ar fi foarte mândru de noi.
De cum i-am ajutat pe ceilalţi copii, pe Lyra...
Fata e o luptătoare.
Îmi aminteşte de cineva cunoscut.
Spurcăciuni-de-stâncă!
Spurcăciuni-de-stâncă. Le urăsc.
Ţineţi-vă bine! Sunt mici turbulenţe.
Iorek, mai vezi vreuna?
Nu. E liber. Cred că ai început să tragi mai bine.
Lyra!
Lee!
- Lyra, ţine-te! Vin să te iau! - Lee!
- Prinde-o, Lee! - Ţine-te!
Lyra, apucă-mă de mână!
Lyra!
Aţi urmărit serialul MATERIILE ÎNTUNECATE
Sfârşitul episodului 6, seria I
Subtitrare: Retail